Sykepleieren bak «Likkjellermysteriet»
![Jan-Erik Vik, En god natts søvn. Bildet viser Jan-Erik Vik som sitter foran en datamaskin med bok i hånden.](/sites/default/files/styles/large/public/jan_erik_vik_foto_ole_g_sorensen.jpg?itok=UpieAne5)
Jan–Erik Vik er både sykepleier og krimforfatter. Selv om det han skriver er fiksjon, innrømmer han at sykehuset i Kristiansand former noe av det fysiske bakteppet i Sykepleiens påskekrim <<Likkjellermysteriet>>.
– Jeg begynte å skrive krim i voksen alder, helt tilfeldig egentlig. Jeg satt på en hytte etter at familien hadde lagt seg og begynte plutselig å skrive på en historie, sier Jan-Erik Vik.
Så langt har han skrevet over 140 noveller, med andre ord 140 ulike historier.
– Mine krimforbilder er helt klart Stephen King og Roald Dahl. Deres uventete vendinger og tvister er helt magiske, sier han.
Har funnet drømmejobben
– Hvorfor ble du sykepleier?
– Årsaken til at jeg utdannet meg til sykepleier er jeg jammen ikke helt sikker på, men jeg innbiller meg at jeg innerst inne har forstått at arbeid med mennesker er det jeg ville være best til. I dag bruker jeg min utdannelse i møtet med mennesker som trenger hjelp til å få en meningsfylt fritid. Jeg arbeider i Aktiv fritid i Kristiansand kommune. Her møter jeg mennesker fra 9 til 90 år og har med andre ord en utrolig variert hverdag. Vi ansetter støttekontakter, lager gruppetilbud og hjelper folk ut i ordinære aktivitetstilbud. For meg er dette en drømmejobb, sier han.
Mest fiction
– Du har skrevet påskekrim for Sykepleien og lagt handlingen til et sykehusmiljø. Er det et konkret sykehus du har hentet inspirasjonen fra?
– Denne historien er ren fiction og er nok ikke hentet fra et konkret sykehus. Jeg har selv aldri arbeidet på et sykehus, men har jo hatt praksis ved Sørlandets sykehus i Kristiansand. Jeg har vel sett for meg korridorer og rom derfra, men må dessverre innrømme at det meste er hentet fra eget hode, sier han.
– Er hovedfiguren Mons basert på en virkelig person?
– Mons er ikke basert på en virkelig person, selv om jeg tror det finnes noen som likner på typen. Når jeg skriver så blir personene litt til underveis, og det er utrolig moro å få lov til å lage personligheter og trekk som avviker fra ens egen. Det er for eksempel spennende å få muligheten til å leve ut sider som man absolutt ikke kan stå inne for selv, sier Vik.
<<Ufyselige>> karakterer er lettest
– Hvilke figurer er vanskeligst å gi personlighet, mordere, eller helter?
– Jeg synes merkelig nok det er enklere å gjøre folk ufyselige. Hva det kommer av er jo egentlig litt skremmende, sier Vik og ler.
– Det å lage en person hyggelig er flott det, men ofte så ser man bare da den siden. En morder som også har en sympatisk side er ofte mer spennende, sier han.
Vaskeseddel
– Hvis du skal lage en «vaskeseddel» for krimmen din for å få flest mulig lesere og lyttere. Hvordan lyder salgsteksten?
<<Ved en tilfeldighet oppdager man at det er et lik for mye på liklageret. Et lik man ikke kan gjøre rede for og som er bare sekunder fra å bli dissekert under feil navn. Etterforsker Tom Lie oppdager raskt at sykehusmiljøet består av personligheter og mennesker som alle kan ha sine hemmeligheter. Enten man er sykepleier, fysioterapeut, portør eller arbeider med å klargjøre lik for obduksjon ...>>
Virkeligheten overrasker mest
– Er det en realistisk krimhistorie du har skrevet?
– Hvis man ser på verden i dag, så er vel det meste realistisk. Jeg synes ofte at virkeligheten er det som overrasker mest ... men realistisk krim ... Ja, hvorfor ikke? sier han.
Jan-Erik Vik håper at leserne får en hyggelig lesestund hvor de lukker seg inn i sin egen verden for en liten periode.
– Jeg håper den fenger og at den er gjenkjennbar i visse settinger. Jeg håper også at løsningen er såpass overraskende at leserne enten blir fornøyd med å ha avslørt plottet, eller at leserne blir fornøyd over å ha blitt <<lurt>>, sier Vik.
Sykepleiens påskekrim er i fem deler. Første episode legges ut midnatt 9. april.
Episodene er også lest inn som podkast slik at de som vil, kan få krimmen rett inn i øret.
0 Kommentarer